Rippad av VAULTKEEPER www.undertexter.se
Det du nu kommer att se är inspirerat av en verklig händelse-
-som utspelades i Tyskland för inte så länge sen...
Jag drömmer en dröm ibland.
l drömmen är mitt liv lugnt och välordnat.
Målmedvetet.
Allt har en mening. Allt är på plats... Och jag är inte längre rädd.
För på nåt sätt i drömmen, har jag lämnat mitt gamla jag.
Doktoranden, den tvångsmässiga antecknaren, frågeställaren.
Flickan som söker nåt för att fylla det mörka hålet för att dämpa sorgen.
Jag lämnade det bakom mig för att bli nåt mer, nåt rent.
För jag hade till sist hittat det jag sökt.
I drömmen är jag inte längre ensam. Nån annan är där.
Jag kan inte se nån än, men hela jag förflyttas mot den personen.
En fördunklad person, men den finns definitivt där.
Med vetskapen om att personen är där befrias jag från mina rädslor.
Som när dimman lyfterfrån sjön.
Sen vaknar jag.
Är det fel att längta efter att möta nån som kan se in i en...
...in i hjärtats mörkaste vrår och ändå älska en?
19 september 1998 kontaktade Oliver Hartwin-
-Simon Grombek första gången via lnternet.
10 dagar senare möttes de. 12 timmar senare var Simon Grombek död.
När jag först hörde detaljerna kring fallet sov jag inte på tre nätter.
Är det en slump att jag fyra år senare gjorde mina forskarstudier i Tyskland?
När vi måste välja avhandlingsämne-
-skulle jag där ha tillgång till ämnena jag visste jag skulle välja.
Hartwin och Grombek...
Var det en slump, eller fanns det en mening med min närvaro?
Här kunde jag se husen de växte upp i. De vägar de trampade.
Och jag kunde till och med se in i dem, som de själva sett in i varandra.
Oliver Hartwin ville äta nån. Simon Grombek ville ätas.
De var perfekta för varandra.
Hur går det med uppsatsen? Hon skriver en avhandling i...
-...Kiminalpsychologische Vorlesung. -Kriminalpsykologi, om Oliver Hartwin.
-Varför vill du skriva om honom? -För att hon är sjuk i huvudet.
-Vad handlar den om, rättegången? -Nej, mer på ett psykologiskt plan.
Ingen av oss är perfekta, men såna som Oliver Hartwin och Simon Grombek-
-kastade sig in i mörkret och det förbryllar mig. Varför dem och inte vi?
-Visst åt han honom levande? -bara penisen.
Han sparade resten till senare.
Grombek, offret, var drogad vid tillfället.
En halv flaska vodka, två flaskor hostmedicin och en ask sömnpiller.
Hartwin åt 23 kg av honom.
När han fick slut på kött sökte han ett nytt offer på lnternet.
Nån förstod att han menade allvar och anmälde honom. Vi smakartydligen fläsk.
ra att veta. Ska du leta filmen han spelade in under mordet och middagen?
-Är det mord om man vill bli dödad? -Finns det en video?
Ja, han filmade allt.
-Du vet lite väl mycket om det här. -Hennes sjukdom är smittsam.
Jag är inte sjuk. Det är mer en morbid nyfikenhet. Jag skulle gärna se filmen.
-Skulle du verkligen kunna se den? -Vet inte.
Det spelar ingen roll, för den spriddes aldrig.
De enda som såg den var polisen, advokaterna, psykiatrerna och juryn.
Jag tycker händelsen var väldigt sorglig.
De var så ensamma att de var tvungna att skapa ett hemligt liv.
Att ensamheten kan få nån att vidta så extrema åtgärderför att bli förstådd.
För att till sist känna sig trygg.
Jag stod inte ut av att behöva bo ensam här i huset.
Men jag är inte ensam. Jag är med dig.
Vad som är karaktäristiskt för många kannibaler-
-är att många fått diagnosen schizofreni eller andra personlighetsstörningar.
Teorin visar på en underliggande neurokemisk komponent-
-som kan relateras till kannibalism.
Många kannibaler har fått diagnosen schizofreni.
Oliver Hartwin hittade Simon Grombek på en kannibalchat på lnternet.
När psykiatrer undersökte fallet avslöjades att Simons barndom-
-med mammans självmord när han var nio-
-hade skapat en sån stor skuld att han inte skulle kunna komma över den.
-berättade hon om Simon? -Vad då?
Hon kom på när han lekte doktor med en annan pojke.
-Säkert bara en fas han går igenom. -Jag vartvungen att berätta för henne.
Det betyder säkert inget. Det var väl inget att bli upprörd över.
...och varje kväll lade sig mörkret över skogen.
De vilda djuren skulle snart komma och slita dem i stycken.
-Pappa? -Ja.
Varför ville inte mamma läsa för mig?
Hon vartvungen att lägga sig. Hon vartrött.
-Hon älskar mig inte längre. -Jo, det gör hon. Varför säger du så?
Simon bodde kvar hos pappan tills han i 30-årsåldern mötte Felix Schneider.
Vill du ha en likadan?
Gillar du musiken?
-Musiken, gillar du den? -Ja.
Okej, nu var det klart.
Jag vet vad det betyder... För alltid.
En sexuell förening. Två blir en.
Fullkomlighet.
Jag älskar det här.
Det är vackert.
Det ärfascinerande att människor bor ett liv här utan att gå in här.
Ändå besöker många främlingar kyrkan varje dag.
-Visa mig, min guide. Jag vill se allt. -Snälla... Jag vill inte skapa en scen.
Ingen ser oss. De bryr sig inte.
Jag visar mig själv runt.
Felix.
Felix... Förlåt mig.
Det gör inget. lbland låter jag känslorna ta överhanden.
Jag borde inte vara så framfusig.
-Vill du fortfarande luncha? -Självklart.
Jag har tagit med nåt till oss. Vi sätter oss där.
Jag gjorde dem i morse.
Har du nånsin gjort nåt du ångrar?
-Vem har inte det? -Nej, jag menar...
...nåt stort, nåt man inte kan reparera.
-Har du gjort nåt? -Jag bara snackar.
Jag förstod inte vad du frågade.
-Hur skulle du reparera det? -Nåt som inte går att reparera?
Det är svårt det. Du kan gottgöra personen.
Men om personen...
...är död?
Jag antar att man får göra det man kan.
Återställa balansen i universum.
Föreställ dig en skuld som växer tills den svalt hela din person.
Och inte lämnat nåt kvar. Ett gift som äter sig in benen i jakten på befrielse.
I hans inre var han oförlåtlig.
l hans hjärta var han inte värd att älskas.
17 mil från Simons skuld började Olivers liv.
I ett själlöst hem, på en själlös väg. Pojken som skulle bli ett monster.
Pappa!
-Får jag följa med? -Du måste stanna hos din mor. Gå in nu.
Snälla, kan jag inte få det? Låt mig följa med?
Pappa!
-Pappa! -Oliver, kom in nu!
Du får koka te åt mig.
Din mamma tvingar dig att ha dem på, eller hur?
Jag visste det.
Vill du ta sällskap hem? Då ses vi efter skolan.
Fröken? Kan jag hjälpa dig?
-Jag bara ser mig omkring. -Du är väl ingen förälder?
Nej, jag samlarfafta om en elev som gått här.
-Oliver Hartwin. -Oliver Hartwin...
Du borde gå. Här hittar du inga svar. Vi kan inte tillåta att du snokar.
Ursäkta mig. Tack ändå.
Som en klocka varje måndag.
Hon skär honom i stycken snart.
-Hon vet inte att du är här. -Läs. Det är min favoritsaga.
Sen fångade hon Hansel med sin skrumpna hand.
Hon bar honom till stallet och låste in honom bakom gallerdörren.
Sa jag inte åt dig att du skulle sova?
l skolan i dag såg jag allt.
När de skrattade åt dig. De skrattade åt Karl också.
Hej, jag är Karl.
Han vill inte vara till åtlöje.
Snygga lederhosen.
Han kommer lämna dig som alla andra.
Alla utom hon.
Oroa dig inte. Det finns ett sätt att få dem att stanna.
Grabbar! Ni har inte åldern inne.
Mamma!
Mamma! Mamma?
Vakna, mamma!
Älskling, jag skulle kolla till dig. Jag måste ha ramlat.
Väcfte jag dig?
Varför har du kläderna på dig?
Var inte ledsen. Tack gode gud att du var här.
Tänk om jag varit ensam.
Men jag är inte ensam, eller är jag det?
Lämna mig aldrig, Oliver... Aldrig nånsin.
Vi har bara varandra.
Fortsätt att gå. Det finns inget att se.
Tragedi, olycka, död. Man kan inte låta bli att titta.
Tänk att falla så där... och se hurtrottoaren närmar sig.
Svindel är inte en rädsla för att falla. Det är en rädsla för att man ska hoppa.
Långt inne i vårt mörker kanske vi alla har den driften... att hoppa
-Är du lycklig? -Ja.
Det förtjänar du att vara.
Jag måste kolla en grej med jobbet.
-Nej. -Det tar bara ett ögonblick.
Det naturliga är att undra vad som skiljer oss från dem.
Det som betyder nåt är likheterna.
Drömde Simon på nätterna? Kände han befrielse från sina rädslor?
-Vilse? -Nej då.
Du är amerikanska, va? Du kommer inte härifrån?
Nej, jag besöker en vän.
Ska du till Hartwinhuset?
Såna som du dyker upp då och då.
Nyfiken i en strut, va?
-Kände du honom? -Han klippte mitt gräs. Trevlig pojke.
-Det ligger därborta. Nerför kullen. -Tack.
Ingen orsak... Det står kvar som han lämnade det.
Om några år, när han friges... kommer han tillbaka.
Tack för hjälpen.
-Vilar hon? ehöver du avlastning? -Nej, jag klarar mig.
Jag älskar min mor.
Jag kanske behöver avlastning ibland.
Du borde inte vara så ensam.
Jag är inte ensam.
-Jag skulle vilja hitta nån efter mamma. -Det kommer du att göra.
Det har jag på förnimmelse.
Oliver!
Där är du ju. Jag har ropat på dig.
Mina händer... Mina fötter....
Varje led i min kropp värker.
Ring Frau Schinder. Hennes botemedel hjälper alltid.
Mina händer värker. Ring henne.
Vad har du haft för dig. Jag har ropat på dig i en evighet.
Hej, det är Oliver. Kan du komma hit?
-Hej, Oliver. -Tack för att du kom.
Varför tar du inte ner den?
Mor skulle inte tycka om det. Hon satt upp den förra veckan.
Får jag? Jag har aldrig sett ditt rum.
Ett sovrum berättar mycket om dess ägare, eller hur?
Självklart.
Du har alltid varit så ordningssam.
Minns du dockan jag gav till dig?
-Docka? -Den du fick när du var 14.
-Jo, självklart. -Har du den än?
Jag...
Det var lite lustigt... Jag...åt upp den.
-Hela dockan? -Jag vet inte varför.
Jag åt bit för bit för många år sen.
Barn gör knäppa saker, eller hur?
-Förlåt, en kille på jobbet... -Jag har sett sånt här. ilder på döden.
Berätta det inte för henne. Hon skulle inte förstå.
Berätta vad då?
Mor!
Mor, jag är hemma.
Mor?
-Schinder. -Hej, det är Oliver.
Mamma är död.
Min käre pojke... Jag är så ledsen.
Oliver...? Är du kvar?
Jag är helt ensam.
Du kommer att klara det.
Även om det är svårt, så är det en del av livet.
Oliver, det här är din chans att växa upp till en man.
Det är på tiden nu.
Hej då.
Det är din chans att växa upp och bli en man.
Jag vet inte varför jag stannade kvar.
Men nåt drog mig närmare och närmare.
Jag var tvungen att se mer.
Nåt inom mig växer och pockar på att synliggöras.
Jag vill att nån därute kommer att vilja se det.
-Hur mycket? -beror på vad du är ute efter.
Kom in.
Hårdare, hårdare.
Bit mig!
Bit hårdare! Hårdare! Bit min sak.
Bit min sak!
Bit av den! Bit av den!
Jag kan inte.
Det gör inget.
Du är delikat.
De bodde i närheten...i Kassel. Bröderna Grimm.
De tittade ut mot skogen och de såg sånt som andra inte kunde se.
Lite som du och jag.
Vi behöver inte prata. Det räcker med att vara tillsammans.
Föreställ dig en sån total förståelse. Att vara med nån som verkligen ser en.
Som återspeglar din spegelbild, som något vackert och rent.
Ju närmare jag kom, ju svårare blev det att vända tillbaka.
Jag började förstå vad som egentligen drev Oliver.
Var det hans rädsla för ensamheten?
Var det hans vilja att bli hel som drev honom?
Eller var det bara hans begär efter kött?
Att förtära nåt han höll kärt, nåt som bara han kännertill.
-God morgon, Oliver. -God morgon.
Jag har en överraskning åt er i dag. Jag har lagat lunch.
Jag hoppas ni tycker om det.
Smaklig måltid.
Det var underbart... Jag måste få receptet.
Det är en familjehemlighet.
Hej Katie, det är Marget. Jag fick ditt meddelande.
Lämna alla tvivel därhän.
Din forskning börjartära på dig. Överdos av kannibalism är inte bra.
Vi går ut och äter nästa vecka. Ring mig.
Ingen kände dig riftigt, eller hur.
Hur man slaktar en människa.
För att förbereda den mänskliga kroppen för att ätas måste slaktaren ha-
-ett stort arbetsutrymme.
Ett stort slaftarbord och en central krok där man hänger kroppen.
En burför att hindra slaktoffret att röra sig för mycket.
Rörelse försämrar köttkvaliteten. Ett karför blodtömningen måste finnas.
Djuret får inte äta på 48 timmar innan slakten.
Djuret måste dricka mycket vatten för att rena systemet.
För bästa slaktresultat, ska djuret vara bedövat till medvetslöshet.
Söker en man mellan 21 till 40 för att slakta och äta. Om du är seriös...
...skicka svartill antropo...
Det mesta köttet finns här...
-...och på stjärten. -Ja, stjärten.
Tjockt nog för en saftig stek.
Jag längtar efter att få njuta av ditt delikata kött.
Det är för blodet.
-Det är verkligen kallt här. -Kylan håller dig färsk.
Vad sysslar du med?
Är du beredd?
-Min hjärna pulserar. -Det är blodet som rusartill hjärnan.
När jag skär upp halsen så kommer det att spruta ner mig helt.
Jag vill inte göra det här?
Jag vill inte göra det.
Släpp ner mig.
Släpp ner mig!
Jag sa, ''enbart seriösa''.
Jag erbjuder mig själv till dig. Jag låter dig dinera på min kropp.
Om du verkligen vill det här, så behöver du ett riktigt offer.
Det är det jag önskar bli.
-Kommer du inte och lägger dig snart? -Jag ska bara avsluta.
Du har jobbat så mycket på sistone. Suttit så mycket vid datorn.
Jag kommer strax.
Jag vill inget annat än att dinera på ditt kött. Jag är mycket seriös.
Har du bilder på din kropp?
Det är nåt jag velat ändå sen jag var ett barn.
Jag vill att du biter av min sak. Kan du göra det?
Jag bifogar bilder på min kropp. Hoppas du finner mig smakfull.
Du ser delikat ut. Jag vill ha dig i mig.
Här är mina tänder. De är starka och kan uppfylla alla dina önskemål.
Jag hoppas att du bitar av bitar från mina armar och ben.
När du är klar med mig ska inget finnas kvar.
Jag är bara intresserade av ditt kött, men jag gör mig av med resten.
Vill du fortfarande genomföra det här?
Det finns ingen väg tillbaka Jag kan bara gå framåt...
...genom dina tänder.
Fader vår som är i himlen helgat varde ditt namn.
Detta är min sista vilja.
Jag testamenterar alla mina ägodelartill Felix Schneider.
Kannibalforum
Välkommen till Flesh Feast Community ...en av världens största kannibalforum
Letar efter Hartwinvideon. Alla information ärtill nytta.
Jag är ditt kött.
Oliver.
Ska vi gå?
Är du nervös?
Nej, inte nervös. Jag är bara... glad att det händer till sist.
Jag har förberett mig.
Vi gör det precis som vi gjort upp.
Jag har länge planerat det här i mitt huvud. Det måste bli perfekt.
Det kommer det att bli.
-Är du säker på att du klarar det? -Självklart.
Jag menar att jag vill att det sker i kväll.
Inte om en dag. lnte om en vecka.
-Jag vill inte att du ska bli rädd. -Det blir jag inte.
Visa mig rummet.
-Vad är madrasserna till för? -De ljudisolerar rummet.
otten upp.
Det kan ta några minuter innan det ger effeft.
Kom närmare.
Vill du se?
Jag har videon
Hur fick du tag i bandet?
Hartwin menade att det fanns 800 kannibaler bara i Tyskland.
Jag har bandet. Jag tar inget betalt. Jag behöver din adress.
Min adress är...
Jag vill minnas det här... som ett bröllop.
Och om nån får reda på det vill jag att de ska känna till sanningen.
Hur mår du?
Jag drack alltihop. Varförfunkar det inte?
Det kommer att fungera.
Kör tillbaka mig.
Lämnar du mig?
Jag klarar det.
Jag fick en känsla när du steg av tåget...
...att vi var menade för varandra.
Vi skaffar mer hostmedicin.
Han är en bra person.
Vem?
Min pojkvän.
Han förtjänar bättre än det här.
Jag står inte nära min pappa.
Och min mamma...tog livet av sig när jag var liten.
...titta utanför
Jag är beredd. Gör det.
Vi ser ut som en fjäril.
Ja, det gör vi.
En larv är så ful först...
...men sen förvandlas den till en nånting vackert.
Gör det... it av den.
Gör det.
Jag klarar inte att genomföra det.
Hämta en kniv!
Kom igen!
Jag tonar bort.
Jag kan inte vänta.
Det är för hårt.
Det skulle ju vara perfekt.
Om jag ännu lever i morgon, vill jag att du ska vara hos mig.
Det kommer jag att vara. Det lovar jag.
Mamma...jag ställer allt tillrätta.
Vill du att jag gör det nu?
Förlåt mig.
Vi behöver inte prata. Det räcker med att vara tillsammans.
Snart slut på kött.
Letar efter mer!